Filmul este inspirat dintr-un caz judiciar ale cărei etape publice au fost filmate,
transmise si comentate de media. Personajele si scenele din viata privată sunt fictiuni,
pentru că nimeni nu poate pretinde să reconstituie complexitatea si adevărul
din viata protagonistilor si a martorilor acestei întâmplări.
Procedura judiciară nu a fost încheiată din cauza evaluării procuraturii
prin care lipsa de credibilitate a reclamantei făcea imposibilă aflarea adevărului.
Cum de-ati acceptat să interpretati acest rol ?
Pentru că acel om nu-mi place.
Vedeti, mie...
nu-mi place să interpretez roluri.
Prefer să simt ceva, dar pe el nu-l simt.
Si, sincer, nu-mi pot explica cum poti simti plăcere în sase minute.
Si nu-mi plac persoanele care se ocupă de politică.
Nu mă-ncred în politicieni.
Sunt un individualist, un anarhist.
Nu-mi plac oamenii care fac politică, nu cred în ei, îi detest.
Reusiti să interpretati rolul unui om pe care-l detestati ?
Sigur, prefer să interpretez pe cineva care nu-mi place.
Da, pentru că... în fine...
când faci pe cineva să plângă, nu e pentru că plângi si tu.
Mai bine să-i faci pe altii să plângă, pe public, pe spectatori,
dar, în realitate, tu râzi în sinea ta.
Traducerea după dublaj: dani67(c) Rosa-team.ro
www.rosa-team.ro
Adaptarea Bubuloimare
BUN VENIT LA NEW YORK
- E bine asa ? - A, da ! E perfect !
- Dle Devereaux ! - A, Francois !
- Dl Roullot abia a sosit. - Faceti-vă comod !
- Si dl care-l însoteste. - Poftiti, faceti-vă comozi.
- Luati loc. - Asadar, cum merge ? E bine totul ?
- Faceti-vă comozi, vă rog. - Da, luati loc !
Vreti să beti ceva ? V-ar face plăcere un drink ?
- Nu, multumesc. - Sunteti sigur ?
- Nu doriti un drink ? - Sunt bine si fără.
- Sigur, nu doriti să gustati ? - Nu, e perfect asa.
Sunt câteva chestii legate de protocolul întoarcerii dvs în Franta.
Am stabilit că vom desemna pe cineva, nu pentru a vă supraveghea,
ci pentru a vă fi aproape la nevoie.
Am pus detectoare de metale în birourile dvs si-n case.
În cele două birouri si-n cele trei case. La fel si pentru Simone.
- Foarte bine. - Începând de acum, si asta-i mai delicat,
oricine va avea nevoie de o acreditare va trebuie să mi se adreseze.
Mi se pare cam excesiv totul, nu credeti ?
Considerând circumstantele, noi credem că e adecvat.
Probabil nu stiti că umblă vorba... Scumpo, lasă-mă să termin.
Circulă bârfe ce s-au răspândit deja printre cei de la serviciile secrete SUA.
- Ce fel de vorbe ? - Nu e datoria mea să vă explic.
Vă putem oferi ceva pentru a vă relaxa putin.
V-ar plăcea o mică tăvăleală în traditia americană ?
- Văd că v-ati acomodat perfect aici. - Facem tot ce se poate.
- O poti aduce pe Ana ? - Da, sigur, Ana e cea mai bună.
- În America totul e mai mare si mai bun. - Da, asa este.
O clipă, trebuie să vină. Iat-o !
Permiteti-mi să v-o prezint pe Ana. Ana, ti-l prezint pe Francois.
- E o plăcere să te cunosc. - A, nu, sunteti prea amabil, sincer.
- E pentru dvs. - E bine, dar n-am venit pentru asta.
- Sunt în serviciu, multumesc. - Si tu ce faci ?
- Eu lucrez. - E bine.
- Trebuie să te relaxezi putin. - Cum te cheamă ?
- Mă cheamă Ana. - Frumos nume.
Îmi pare rău să-ti spun, dar chiar trebuie să plec.
Dragul meu director, vă multumesc pentru atentie,
dar acum, din păcate, trebuie să plec.
- Nu. - Cum se zice ? Mersi pentru timpul tău.
- Nu poate pleca ! - A, nu ! Rămâneti acolo !
- Luati loc, doar pentru o clipă. - Din păcate chiar trebuie să plecăm.
- Multumesc pentru atentie. - Vom mai avea ocazia să vorbim.
- Cu plăcere. - Foarte bine.
Aveti grijă de dvs. Vive la France !
- E ciudat, foarte ciudat. - Asa este.
N-am reusit să-i convingem, sunt primii.
Vrei să mergi la zona A, te rog ? Zona A, fă-ti treaba.
- Hai, hai ! - Ajungi la bijuterii ?
Curaj, stii ce trebuie să faci.
Ajută-l putin.
- Foarte bine, continuă. - E prea timid.
Asa, perfect. Arată-i etajul.
Nu mezaninul, ci etajul.
Ia uite, e fantastică ! Stai asa. Ia uite !
- Ce anume ? - Nu l-ai mai văzut ? Ia uite !
- Da' ce-i ? - Un cires în floare.
- Poftiti, bună seara, dle. - Bună seara.
- Veti fi oaspetele nostru azi ? - Da.
Minunat. Am nevoie de un document si-o carte de credit.
- Cartea de credit si pasaportul. - Minunat.
Bine.
Veti rămâne o noapte, corect, dle Devereaux ?
Corect.
- Ce mai faceti dle Devereaux ? - Arătati bine.
- Multumesc. - Nu erati în vacantă ?
Nu încă. Îl iau eu.
- Cardul si documentul. Sedere plăcută. - Multumesc.
Aveti nevoie de ajutor ?
- Nu. Multumesc. - Foarte bine.
- Multumesc, sedere plăcută, dle. - Multumesc.
- Sunteti bine ? - Foarte bine.
- Da ? - Arătati excelent.
- Multumesc. - Vă mai place să dansati ?
- Da, cum să nu ! Ati călătorit bine ? - Foarte bine.
- Da ? Deci totul e bine. - Foarte bine.
- Perfect. - Unde plecati în vacantă ?
- În Grecia. Nu mai am mult. - Grecii, fiti atentă la greci.
Să n-aveti încredere.
- Mai avem putin. - N-au luat acelasi apartament.
Au vrut să mai schimbe.
- Am ajuns. - E aici.
Poftiti.
Aici e salonul principal.
- Sunteti aici ! Bună treabă ! - Bună.
- Vreti să stati cu noi ? - Sunt în timpul serviciului.
- După ? - Am alte planuri, multumesc.
- Cheia dvs, sedere plăcută ! - Multumesc.
Va fi cu sigurantă.
- Bună, ce mai faci ? - Ea e Bebe.
Ce nume frumos !
- E ceva de băut ? - Cum să nu ?! Andre !
Imediat !
- Un drink ? Sampanie ? - Dă-mi niste whisky.
- Whisky să fie, bine ! - Mersi, mersi !
- Stai putin. Te ajut eu. - Tine tu.
- Bună Roxane ! - Uite si whisky-ul ?
- Mersi. - Cu plăcere.
Cine vrea sampanie ? Vreti putin ?
Hai, Alessandra. Mă asteptai, nu ?
Vrei putină sampanie ?
Nu te opri !
Stiu că-ti place !
- Cum e ? Bine, nu ? - Esti drăgută, foarte drăgută.
- Cum a fost ? Te-ai distrat ? - Asa zic !
- Ia zi ! Cum te cheamă ? - Cecile !
E o proteză de silicon.
Unde se pune ? Cum se pune ?
A, asa se foloseste ? Ia uite cine-a venit ! Bună !
Bună !
- Te-as săruta, stii, dar n-am s-o fac. - Nu vrei să mă săruti, de ce ?
Ce-i asta ? Tie nu-ti trebuie.
Am nevoie doar de putină înghetată.
- Esti istetică tu. - De ce ? Nu asta vrei ?
Cum să nu, îmi place ! Ia arată-mi !
Ia-o mai usurel !
- Ai pregătit milkshake-ul ? - Cum să nu !
Cialis, coniac si înghetată.
- Bun, e un chef grozav ! - Gustă-l si tu.
- Nu vreau. - E doar un milkshake.
- Nu pentru că-i doar un milkshake. - Gura mare.
- Încă putin. - Asa se simte gustul.
Gura mare ! Ia o lingură plină !
Vrei si tu putin ?
Doar putin. Uite. Asa.
Ai văzut ?
Îti place, nu ? De ce nu le mai dai putin milkshake ?
Cialis e fenomenal. E un doctor grozav !
- Si un mare chef ! - Asta-i mai tare ca data trecută.
Îti va deveni atât de lung !
Gay ! Gay ! Mai dă înghetată.
- Gay, si mie ! - Da' tu n-ai avut parte de înghetată ?
Unde naiba-i rahatul ăla de înghetată ? Hei, Pierre !
- Mai vrei ? Un alt milkshake ? - Ce întrebare pui si tu ! Sigur că vreau !
E gata într-o clipă.
O, Dumnezeule ! Ăsta-i Tom, iar ăsta-i Jerry.
- Asa, îmi place, da ! - Gata si milkshake-ul.
Ăsta da milkshake. Ia mai dă-mi putin !
Mi-am făcut dusul cu milkshake !
Si tie !
Ia uitati-vă ! Pierre ! Uită-te aici ! Uite ce s-a-ntâmplat !
Ai picat ca prostu-n plasă !
Să ne facem un dus pe cinste !
- Multumesc ! - Bine !
- Când se lasă ? - Cam în sase zile.
- Sase zile ? - Dacă nu se lasă, sună-mă !
Da, du-te naibii !
Dumnezeule, arăti spectaculos !
Da !
- Am ajuns, bună ! - Bună !
Bună !
Cum te simti ?
Intrăm ?
Bun.
- În dormitor ? - Da.
- Pe aici ? - Pe acolo, la stânga.
- Cum vă cheamă ? Pe tine ? - Desiree.
- Desiree ! - Da.
- Iar tu ? - Yelena.
- Yelena ! De unde vii ? - Din Rusia.
- Rusia ! - Vorbesti ruseste ?
- Niet. - Niet ? Păcat. Mi-ar fi plăcut.
Cum a fost seara ?
Ce pulpite frumoase !
Deja încep să mă excit, stii ?
- Îti place cadoul ? - Îmi ajunge să privesc.
- Să ne priveste pe amândouă ? - Da, da.
- Ce vrei să-i fac ? - Suge-o.
- Vrei s-o sug ? - Da.
Mai lent, mai lent...
Asa, asa...
Îti place, nu-i asa ?
Scoate-l !
Asa.
Piciorul.
Asa.
Îl scot.
Fiti atente. Asa, asa...
Asa.
Pune-te jos.
Jos.
Mai tare.
- Asa. - Îti place ? Suge-o ! Suge-o...
Asa, da... vino, vino !
- Asa. - Da.
- Hai, tăticule, doar atât ? - Da, atât.
- Nu mai sunt un cocosel. - Îmi placi, da.
- Hai, din nou. - Din nou ?
Da.
Îti place !
- Îti place să fii pălmuită. - Continuati, hai ! Continuati !
- Bună dimineata. - Tată, ce fac ?
Tată !
E cineva ? Curătenia în cameră !
Curătenia în cameră ! E cineva ?
E cineva ? Curătenia în cameră !
Curătenia în cameră ! E...
- Scuzati-mă, dle. - Nu-ti fie teamă.
- Stii cine sunt ? - Domnule ?
- Vă rog, nu... - Haide !
- Vă rog, nu ! - Haide !
- Nu ! - Ia-o în gură ! Suge-o !
- Hai ! Hai ! - Vă rog !
Vă rog, nu !
- Haide, ia-o în gură ! - Stai, nu, vă rog !
- Suge-o ! Suge-o ! - Nu !
- Suge ! - Nu, încetati !
Nu, vă rog ! Nu vreau !
- Contul, vă rog. - Numărul camerei ?
- Poftiti. - Multumesc.
- Vă rog să semnati. - Da.
- Bun, o zi bună vă urez. - La revedere.
- Asadar, pleacă ? - Da, ar trebui să se-ntoarcă la Paris.
- Dar cu el nu se stie niciodată. - Asa e, mereu pe drumuri !
- Tată ! - Pe aici.
- Multumesc. - Tată, el e prietenul meu, Josh.
- Mă bucur să vă cunosc, dle. - Si eu.
- De unde esti, tinere ? - Din Canada, Canada occidentală.
A, acolo se găteste fabulos puiul. Asa e, nu ?
- Adică vitelul. Asta e specialitatea. - Asa e.
Acolo sunt vaci multe. Vitelul de Alberta.
O, da, sigur, vitelul. Vitelul canadian, e faimos !
- Da ! - Sigur, sigur...
- Ce vrei să mănânci ? - N-am nevoie de meniu.
În schimb eu iau... ia să vedem...
As vrea... să-mi aduceti carne. Ce carne să fie ? De porc.
Aveti de porc ?
Bun, multumesc. Iar voi ce fel de carne vreti ?
- Eu vreau o salată Cesar cu pui. - Salată Cesar cu pui. Iar tu ?
- Cum îl cheamă ? - Josh.
Asa, Josh !
Bula, bula... bulabeuse. Cum se zice ?
- Bouillabaisse. - Bouillabaisse să fie !
- E o amestecătură de pesti, ca o orgie ! - O orgie de pesti !
Bouillabaisse e chiar o orgie de peste ! E cea mai bună.
Mai bagă usturoi si maioneză ! Aia rosie ! Noi o numim rouille.
Vă apreciez pozitia în multe chestiuni.
- Da. - Când lucrezi într-o bancă,
lumea tinde să asculte ceea ce ai de spus.
- Nu e doar banca, ci e ceva... - De cât timp o cunosti pe fata mea ?
- De trei luni. - Trei luni ?
Da.
Si cu sexul cum merge ? Îl faceti cum trebuie ?
- Tată ! - Ce este ? E interzis să vorbesti ?
Asadar, cum e sexul ? Adică să futi ! Îti place cu fata mea ?
Scuză-mă, draga mea. O stiu toti amicii tăi.
Iar eu n-am voie să stiu ? Si eu trebuie să stiu, nu ?
Nu e nimic rău în asta, e ceva natural. Măcar voi aveti...
- Tată, termină ! - Te rog.
De exemplu, eu am futut toată noaptea.
E foarte important să te simti bine la pat cu un bărbat.
Stiu că n-ar trebui să-ti spun anumite lucruri, dar...
Bine, tată, am înteles. Vrei să termini ?
- Da, bine. - Multumesc.
- Voila ! - Voila !
Tocmai a dat un interviu la televiziune în care a admis că e un fustangiu.
- E tare chestia asta. - Da. Si cum e cu sexul ?
Bine.
- E minunat ? - E minunat.
Bravo, Josh, bravo !
Da, Josh, îmi place. Bine ai venit în familie.
E o plăcere.
- Salut, John. - Salut, băieti.
- Unde-i seful ? - Înăuntru.
- Salut, politia. - Salut !
- Srg. Landano. - Încântat, Jim.
- Detectiv Fitzgerald, încântat. - Putem vorbi cu dvs ?
- Sigur. - Aici afară, se poate ?
- Puteti închide usa ? - Multumesc.
- Cum se simte ? - E foarte tulburată acum.
Continuă să spună că a fost agresată. Altceva nu stiu.
- De când lucrează cu voi ? - De vreo doi ani.
- A mai făcut probleme ? - Niciodată.
Nicio reclamatie ?
Face curătenie în apartamentele celor importanti, adică e de încredere.
- A mai intrat cineva în cameră ? - Nu.
Atunci trebuie sigilată. Să nu intre nimeni.
Trebuie s-o perchezitionăm.
- Vă pot cere să fiti discreti ? - Sigur, vom face tot posibilul.
- Bine. - Dar trebuie să investigăm.
Cum vă simtiti ? Sunt serg Landano. El e detectivul Fitzgerald.
- Încântat, dnă. - Trebuie să vă punem câteva întrebări.
Stăm aici cu dvs. Bill.
Pentru început, ne spuneti numele si prenumele dvs ?
Fiti linistită. Dacă doriti, vă puteti relaxa un moment.
Stiu cât a fost de tulburător. Un medic va veni aici pentru dvs.
Vă va face un control si vă vom ajuta, bine ?
Dar ca noi să vă putem ajuta si ca să-l prindem pe acest individ,
trebuie să stim cum a fost.
Puteti să-mi povestiti în linii mari ceea ce s-a-ntâmplat ?
Trebuia să fac curătenie în cameră.
Am bătut la usă si-am zis cu glas tare: e cineva, curătenia în cameră,
dar n-a răspuns nimeni.
Atunci am deschis usa si-am intrat. Am trecut prin salon.
Am strigat iar: curătenia în cameră, dar nu mi-a răspuns nimeni.
Asa că m-am îndreptat către dormitor.
Când am intrat am zis: e cineva, curătenia în cameră !
Un bărbat nud a iesit de la dus. Stătea acolo în picioare uitându-se la mine.
Eram socată. Am rămas acolo si am spus:
scuzati-mă, dle, revin mai târziu.
Iar el venea către mine fără să spună nimic,
dar se apropia din ce în ce mai mult, iar eu am spus:
vă rog să mă scuzati, revin mai târziu.
Dar el a zis că nu si m-a-ntrebat dacă stiu cine era.
Nu i-am răspuns, dar...
el...
mi-a luat mâna...
si-a început să mă tragă, iar eu i-am spus: opriti-vă, vă rog !
Vă rog, scuzati-mă, plec acum !
Dar el mi-a prins mâna, mi-o răsucea si mă trăgea către el...
Încercam să mă eliberez, dar nu mă lăsa să plec.
Da, Smith Hotel, cu ce vă pot ajuta ?
Da, sigur.
Desigur, da.
Stim cât e de dificil si apreciem ceea ce-ati făcut până acum.
- Dl Devereaux e la telefon. - Rahat !
- Clientul ? - Da.
Tineti-l în linie, pe asteptare.
- A lăsat mobilul aici. - Spuneti-i că l-ati găsit
si că trebuie să vină aici, în hotel, să-l ia.
Dle Devereaux, v-au găsit telefonul. Puteti veni la hotel să-l luati ?
Sigur. Înteleg. O clipă, vă rog.
- E la JFK, nu poate veni. - Întrebati-l unde se duce.
Pentru a-i trimite telefonul. Zborul si compania aeriană.
- Bine. - Da, alo !
- Bună ziua, dle Devereaux. - Tineti.
Mi-am uitat Blackberry-ul la hotel. Cei de la pază mi-l vor aduce aici.
- Sunteti amabilă să mi-l trimiteti ? - Desigur !
- Îl voi anunta pe responsabil. - Vă rog, e important.
Mă întorc la Paris si am nevoie de telefon.
- Vi-l putem trimite prin postă. - Nu vreau prin postă, să mi-l aducă aici !
Atunci să vorbim cu responsabilul de la îmbarcări.
Bine, vă multumesc.
- Să vorbim si cu seful pazei. - Bine.
- Bună ziua. - Sunt dezolat.
- M-au informat, nu-i nicio problemă. - Îmi pare rău.
- Nu vă faceti griji. - Atunci totul e aranjat ?
- Desigur, se poate îmbarca. - Multumesc mult.
- Vă multumesc. - Cu plăcere.
- Vă urez drum bun. - Multumesc mult.
- L-au completat deja. - Bine, poftiti pasaportul.
- Da. - Multumesc si eu.
Cafea ?
O cafea, vă rog, o cafea bună.
Multumesc, multumesc.
- Dle Devereaux ! - Da.
- Puteti veni o clipă ? - A, da, desigur !
Telefonul meu ?
- Aveti telefonul meu ? - Dl Devereaux ?
- Da. - Aveti pasaportul ?
- Trebuie să veniti cu noi. - Pentru ce ?
- Pe aici, vă rog. - Da.
- Puteti lăsa valiza aici. - Bine.
Mâinile la spate !
- Ce înseamnă asta ? Ce faceti ? - Deocamdată sunteti retinut, dle.
- Dle Devereaux ! - Da.
Sunt detectivul David, Politia aeroportuară.
Da, dar care-i problema ?
Veti astepta cu noi Politia din NY. Vor să vorbească cu dvs.
- Cătusele sunt necesare ? - Da.
Pot folosi măcar baia voastră ?
- Vreti un pahar cu apă ? - Nu, doar să vă folosesc baia.
- Am imunitate diplomatică. - Imunitate ? Puteti demonstra ?
Nu, pentru că e pe un alt pasaport, dar dacă mă lăsati să sun la consulat...
- Un alt pasaport ? - Sigur.
Pe pasaportul arătat nu era.
V-am spus, e pe-un alt pasaport. Pe celălalt pasaport al meu.
- Mai am unul ! - Da, înteleg, dar nu-l aveti.
Sunati la Consulatul francez ! E dreptul meu.
Când va veni Politia din NY, se vor ocupa ei.
Si veti avea dreptul la un telefon, la un apel ca toti ceilalti.
- Măcar scoateti-mi cătusele, mă doare. - Nu sunt făcute pentru a fi comode.
- Noi trebuie... - Politia din NY !
- Bună ziua. - Ce mai e ?
- Salut, băieti ? - Fitzgerald, încântat.
- Srg. Landau. - David, îmi pare bine.
- V-a făcut probleme ? - Nu.
- Trebuie doar să meargă la baie. - Nicio problemă.
Scoateti-i cătusele.
- L-ati perchezitionat ? - Sigur.
- Pot merge la baie ? - Vrei să-l controlezi personal ?
- Iar ? - Vreti să-i scoateti cătusele.
- Schimbati-le, puneti-le pe ale mele. - Bine, dle.
- Duceti-l apoi la baie ! - Cred că are nevoie de cătuse duble.
- Sigur că da. - Uite încă o pereche.
- Mă doare de la cătusele astea. - Da, fac putin rău, nu ?
A spus că are imunitate diplomatică si vrea să vorbească cu Consulatul.
Când ajungeti la centrală, lăsati-l să vorbească.
N-a vorbit cu nimeni. Băieti, îl puteti duce la baie ?
- Da, îl ducem noi. Haideti. - Asa îl si luati în custodie.
- Veniti, vă rog. - Valiza mea.
Nu vă îngrijorati, venim mai târziu s-o luăm.
- Prefer să merg si eu. - Bine.
Asteptati !
Am o livrare, băieti !
El este. E al vostru.
Dle Devereaux, veniti. Întoarceti-vă. Calmati-vă !
Am două perechi de cătuse de recuperat.
Ascultati, trebuie să-mi sun avocatul.
- Am nevoie de mobilul meu, e la voi ? - Nu se poate.
Mi-au luat telefonul. Am nevoie de el.
- Nu se poate. - Am numărul avocatului meu în el.
Dle, telefonul dvs nu mai există. Puneti-vă mâinile pe usă.
- Trebuie să-mi sun avocatul. - Deschide.
Bine.
- Vă veti suna si avocatul. - Telefonul meu e la dvs ?
Trebuie s-asteptati să se-ntoarcă detectivii.
- Nu vreau ! Vreau doar telefonul meu. - Dle Devereaux, intrati.
- Gata ? - Gata.
Sfinte Sisoe !
Vă rog, vreau să-mi sun avocatul.
Îmi vreau telefonul.
- Ce este ? - Dlor, am nevoie de un telefon.
- Vreau să-mi sun avocatul. - Nu se poate.
- L-au luat detectivii. - Am înteles, nu se poate.
Dar am nevoie de un telefon, aveti unul, nu ?
- Nu puteti telefona. - Îl pot avea pe acela, vă rog ?
- Poftim ? - Pot folosi telefonul ?
Veti avea tot timpul să-l folositi.
E dreptul meu, mi le cunosc. Stiu că am dreptul la un telefon.
- Vreau să vorbesc cu avocatul meu. - Veti putea suna, dar nu acum.
- Întrebati-l pe seful dvs. - Cum ?
- Da, cine-i superiorul dvs ? - V-am răspuns deja.
- Vă repet că puteti suna, dar nu acum. - De ce ?
- Pentru c-asa zic eu. - Nu-mi pot folosi telefonul, am înteles.
Dar voi aveti un telefon aici. As vrea să folosesc acel telefon.
- Doar nu vreti... - Dle, pot folosi acel telefon ?
- Pentru a suna ? - Da.
De acord, puteti suna o singură dată.
- E bine ? - Cum, scuzati !
- Un singur apel. - Da, sigur, dle.
Îndepărtati-vă de usă si întoarceti-vă !
- Bine. - Scoateti mâinile din buzunare.
Întoarceti-vă, am spus, si scoateti mâinile din buzunare.
Scoateti mâinile din buzunare !
- Ăsta începe să mă enerveze. - Pe mine încă nu.
Haideti, iesiti !
- Vreti să sunati ? - Pot să vă întreb ceva, dle ?
Da, ce anume ?
Ati pus mănusa sau nimic ?
- Poftim ? - Ati pus mănusa sau nimic ?
- Nu stiu despre ce vorbiti. - Ati pus mănusa, sau nimic ?
- Pentru ce ? - Vă prefaceti că nu întelegeti ?
- E confuz. - Las-o baltă.
Telefonul.
Atentie, doamnelor si dlor, vreau să exprim gratitudinea noastră
lui Simone, pentru devotamentul si dragostea fată de Israel.
Sunteti prea amabil. Eu sunt doar...
Ca să nu mai vorbim
de fundatiile de binefacere pe care le-ati creat singură
în atât de multe părti din lume
si de justitia ce ati adus-o celor ce n-au un cuvânt de spus.
Alo !
Bravo, Simone !
- Bravo, Simone, o mare doamnă. - Multumesc.
- Vă urez o viată lungă. - Da, o clipă.
- Simone ! E Devereaux. - Unde-i ? De unde sună ?
- Nu stiu. Nu mi-a spus. - Scuzati-mă !
- Spune că e urgent. - Poftim ?
- E urgent. - Vorbesc de aici.
Devereaux, ai pierdut avionul. Ce s-a întâmplat ?
Poftim ? Unde esti, ce ai făcut ?
Unde ? Dumnezeule !
Ce s-a-ntâmplat ?
Spune-i lui Jorje să sune la Ambasada Franceză.
Spune-i lui Jorje să sune la ambasadă.
Bine.
A fost arestat. Nu stiu nimic, dar fă-o imediat.
- Imediat. - Da, da, bine.
- Simone. - Simone, ce este ?
- Ce este ? - S-a întâmplat ceva ?
- Devereaux a fost arestat la New York. - Poftim ?
- Nu se poate. - Vorbesc serios.
E ceva serios.
Sună-i pe toti avocatii. Dă-le informatiile de la Jorje.
Vezi ce se poate face ca să-l scoatem.
Fă tot ceea ce ar avea nevoie Jorje pentru a primi ajutor la NY.
Ar trebui să-l las să putrezească în închisoare.
- Si dacă e nevinovat ? - A distrus tot ce a am clădit.
Mi le-a smuls din mâini. Tocmai în ultima clipă.
Mi le-a smuls din mâini.
Asezati-vă unde doriti.
Luati loc.
Veniti încoace.
Luati loc.
Recunoasteti pe careva ?
- Da. - Da. Ce număr ?
4.
- Unde l-ati mai văzut ? - În hotel.
- Iese ? - În două minute.
Onorată instantă, statul cere să respingeti eliberarea sub cautiune.
Adunăm informatii despre trecutul si conduita acuzatului.
Aceste informatii includ rapoarte ce arată că acuzatul a avut o conduită similară
descrisă în reclamatie cel putin încă într-o altă ocazie.
Dar avem nevoie de mai mult timp pentru verificări.
Scuzati o clipă. Pot sti de când e acuzatia precedentă ?
- Investigatia a avut loc în America ? - În străinătate, onorată instantă.
Bine, multumesc, continuati.
Probele împotriva acuzatului sunt convingătoare.
Printre altele, dispune de surse politice, financiare si personale pentru a fugi.
Onorată instantă, mai mult decât orice altceva,
dl Devereaux e hotărât să-si demonstreze nevinovătia.
Si n-ar putea s-o facă dacă ar deveni un fugar.
Curtea stie, si oricine de aici stie, că în această clădire
au fost persoane acuzate de infractiuni mai grave decât a dlui Devereaux,
dar li s-a acordat cautiunea.
N-ar trebui să existe un alt standard
pentru un om atât de important si bogat ca dl Devereaux
fată de cetăteanul obisnuit. Constitutia a aceeasi pentru toti.
Aveti dreptate.
Aceleasi norme vor fi aplicate si pentru clientul dvs.
Totusi curtea stie că clientul dvs a fost oprit la aeroport.
Asta e cauza unei îngrijorări serioase.
Mai există posibilitatea ca a fi fugar pentru restul vietii ca Roman Polanski
- să nu fie o problemă. - Roman Polanski n-are nicio legătură.
Cu tot respectul nu sunt elemente comune între aceste două cazuri.
Deciziile mele se bazează pe detaliile si faptele prezentate în acest caz.
După o adâncă reflectie, deliberez că dl Devereaux trebuie să se prezinte
pentru judecată în fata juriului. Cautiunea este negată.
Nu vă îngrijorati, vom prezenta recursul.
- Haideti. - Vă vor interoga, să nu răspundeti.
- Nu spuneti nimic. - Haideti.
Intrăm în clădire pentru predarea unui detinut.
Receptionat.
- Usa ! - Usa !
Usa !
Haide, amice, miscă !
Aici nu sunteti un dur ! Ar fi bine să renuntati.
E vreo celulă pentru el ? Răspundeti ! Asteptăm !
Trebuia să fie pregătită. Am nevoie de o celulă.
Johnson, sună-l pe căpitan si spune-i că am nevoie de o celulă pentru el.
Vă scoatem cătusele.
Acum vă scot cătusele si mergem sus. Fără prostii, bine ?
- Ati înteles ? Nu suntem în Franta ! - Am înteles.
- N-ar rezista nici cinci minute aici. - Ar trebui lăsat cu idiotii de sus.
Nu le plac violatorii.
Întoarceti mâna.
Tineti-vă mâinile de-a lungul coapselor.
Ne deschideti usa ?
Avem o livrare.
Multumesc.
Uite încă unul.
- Stii cât e ceasul ? - Ce ?
Stii cât e ceasul ? Cât e ceasul, stii ?
Pot să stiu cât e ceasul ?
Gura !
- Vrei să te uiti ? - Nu.
- Ba da. - Ba nu !
Să mergem, Devereaux ! Vino la gratii, amice !
Devereaux !
Haide, mai repede !
- Nu pierdeti timpul cu prostiile ! - Haide !
Hai, amice ! Prea încet te misti !
Nu-mi fă probleme, e ultima mea zi, miscă !
- Acum luăm amprentele. - Aici, lângă perete.
Stai aici.
Atentie ! Mă asculti si faci ce spun. Dă-mi mâna stângă, multumesc.
Nu opune rezistentă, voi manevra eu mâna.
Multumesc, asa e bine.
Foarte bine. Asa va fi de azi înainte.
Mă asculti si urmezi instructiunile.
Asta e fraza cheie: urmarea instructiunilor.
Altfel n-ai rezista nici cinci minute aici. Gata.
- Acum facem poza. - Pune-te acolo.
Întoarce-te, multumesc.
Către mine. Tine asta.
Nemiscat, priveste înainte.
Întoarce-te în partea aia.
Multumesc.
- Vino. - Îmi pot spăla mâinile ?
Poftim ! Să mergem. Pe aici.
Intră aici. Mergi în spatele mesei.
Asa, acolo !
Atentie, ascultă-mă !
Te vei dezbrăca pentru a te perchezitiona. Scoate-ti paltonul.
Scoate-ti paltonul si dă-mi-l mie.
Dă-mi-l. Nu-l scutura,
În regulă, acum cămasa.
Acum restul. Chiar si chilotii. Si nu-i scutura.
- Poftim ? - Da, chilotii.
Mai întâi dă-mi pantofii.
Si sosetele.
Dă-i încoace.
Deschide gura.
Ridică limba.
Scutură-ti părul asa.
Bine, ridică bratele.
Întoarce-te si apleacă-te.
- Apleacă-te. - Ce ?
- Apleacă-te. Jos. - Asa ?
Nu, nu !
Întoarce-te...
Îndoaie genunchii.
Nu te apleca înainte, doar îndoaie genunchii.
- Multumesc. - Bine.
Ridică piciorul stâng. Piciorul stâng ! Ridică-l !
- Asa ? - Acum piciorul drept.
- Bine. - Acum dă-mi pantofii.
În regulă. Îmbracă-te.
Nu-ti pui mai întâi chilotii ?
Fără chiloti ? În regulă, cum vrei.
- Curaj, amice, îmbracă-te. - Pot ?
Nu te grăbi, avem toată ziua la dispozitie.
Ce chin cu îmbrăcatul !
Veniti ! Veniti !
- Salut ! - Salut !
- Robert Forentz. - Încântată.
- Eu sunt Simone. Avocatul meu. - Încântat.
- Încântat să vă cunosc. - Multumesc că ne-ati primit.
- As vrea să văd mai întâi etajele. - Sigur.
- Mă pot duce singură ? - Sigur, poftiti.
- Multumesc. - Uitati-vă în liniste.
Pentru că acuzatia s-a opus cautiunii as vrea să sugerez o solutie.
Dle Devereaux ar putea accepta arestul la domiciliu
si brătara electronică. Va plăti costurile supravegherii,
si costul oricărei paze private la care curtea va decide să apeleze,
pentru că dl Devereaux vrea să fie prezent în aulă pentru a se apăra de acuzatii,
dar vom accepta orice solutie luată de curte. Multumesc.
Am decis să acord cautiunea în conditiile următoare:
arestul la domiciliu si folosirea brătării electronice,
acuzatul va sustine costul pazei ce va asigura respectarea deciziei instantei.
Voila ! Asta-i casa.
E cam întunecoasă, dar poate fi bine, zic eu.
Asta se poate găsi la 60 de mii de dolari.
- E răcoroasă. - Destul.
Nu-i rău.
- E destul de mare. Cât costă ? - 60 de mii de dolari pe lună.
- Pe lună ? - Da, scumpule.
Asta e America.
Închisoarea noastră.
Multumesc, Simone.
Multumesc din suflet, scumpo.
Multumesc încă o dată.
Încă o dată.
E foarte frumoasă bucătăria.
- O, Simone ! - Simone ! Doar asta stii să spui ?
- Simone. - Da.
Da, Simone, multumesc.
N-am făcut nimic.
N-am făcut.
N-am făcut ceea ce spun c-am făcut.
Te rog, trebuie să ai încredere în mine.
Tu mă cunosti.
Stii totul despre mine.
Stii totul si deja m-ai salvat acum trei ani.
- Iartă-mă ! - Viata mea a fost dată peste cap !
- Si-a mea a fost. - Ba nu !
Nu ! Nu ! Nu ! Nu-i adevărat !
Viata ta a fost dată peste cap de când te-ai născut.
Mi-am dat silinta. Dumnezeu stie asta.
Ani de zile am încercat să te transform într-un bărbat.
- Stii ce-i acela un bărbat ? - Da, da ! Stiu ce-i un bărbat.
- N-am făcut ce spun ei ! - Nu ? Tu nu stii ce-i un bărbat !
Un bărbat stie care sunt consecintele actiunilor sale !
Îsi protejează sotia !
Nu se lasă condus de cucul său în primul colt întunecat,
cu prima curvă întâlnită !
- Voila ! Merde ! - N-am făcut ceea ce se spune !
Nu-i nimic ! Nu contează ! Nu răspunde !
Ceea ce contează e că tu nici măcar nu stii care-i adevărul.
Ba stiu care-i adevărul. Eu n-am făcut-o !
Ăsta-i adevărul.
Devereaux, măcar o dată, termină ! Gata !
Ceea ce s-a-ntâmplat...
e un adevărat dezastru.
Asta-i important, că e un dezastru !
Tot ceea ce am făcut...
Tot ceea ce-am clădit a fost...
distrus !
Nu eram sigur că vreau să fiu presedinte.
- Trebuie să beau ceva. - Mi-am distrus viata.
Mi-am distrus viata ! Doar stii că sunt dependent de sex !
- Doar stii, la naiba ! - Am să beau din ăsta !
Da, stii prea bine !
Da, e usor să spui: nu vreau s-o faci !
Doar stii cum sunt !
M-au futut, da ! N-am futut camerista, dar ei pe mine, da !
Trebuia să se-ntâmple, stiam doar.
Stiam că se va-ntâmpla, da, stiam.
Am încercat de toate.
Am încercat să te trezesc la realitate, te-am amenintat, am plâns.
Am făcut imposibilul pentru a te întelege.
- N-ai reusit. - Am făcut totul ca să te înteleg.
- Stiu, draga mea. - Nu.
Ce-am obtinut ?
Dimineată am cheltuit un milion de dolari ca să te scot din închisoare !
- Închisoare ! - Bani, numai la bani te gândesti !
- Ba nu ! Trebuie să mă asculti ! - Stii ce vreau acum ?
Să găsim un mod care să ne scoată din situatia asta, întelegi ?
Care situatie ?
Aia în care mă aflu ! În rahatul ăsta de situatie !
- Si ce-ar trebui să spun ? Scuzati-mă ? - Am demonstrat cât valorez.
Acum trebuie să închiriez un avion
pentru a-l scoate pe viitorul presedinte al Frantei
din închisoare.
I-ai întrebat pe colegii tăi de celulă ? Ar putea face parte din guvernul tău.
Te rog.
- Dumnezeule ! - N-am făcut nimic.
Imaginează-ti dac-am fi anuntat deja candidatura,
ce s-ar fi întâmplat ?
Nu i-am făcut nimic, era ceva organizat, întelegi, Simone ?
- Mă iau peste picior singură. - A fost o capcană. Îti jur !
Oricine o stie, tot Parisul acela blestemat stie !
Sigur, toti o stiu.
Dar adevărul e că tu poti încheia socotelile cu mine.
- La asta vrei să ajungi ? - Nu, nu.
Oricum el stie de părintii tăi si de restul.
Devereaux, să vorbim de ceea ce-ai făcut, pentru că ai făcut ceva, mereu faci.
N-am făcut ceea ce spun ei c-am făcut. N-am făcut-o, întelegi ?
- N-am făcut ce spun ei... - N-ai futut-o pe femeia aia ?
Nu, n-am futut-o, doar m-am masturbat în fata ei !
Mi s-a spus că ai vrut să ti-o sugă, e minunat !
Ba nu ! Doar mi-am pus-o pe gura ei. Doar atât.
- Doar atât ! - E dezgustător.
- Doar stii că asta-i boala mea ! - Da, si devine si a mea.
As vrea să am doar putină pace, putină liniste...
Vei avea din abundentă. Nu vei avea nimic de făcut.
Te rog, nu reusesc să fiu calm fără tine.
- Vii mereu la mine. - Am nevoie de tine.
- Dar nu reusesc să te iert acum. - Am nevoie de tine.
Trebuie să mă ajuti ! Mereu mă ajuti. Te rog.
Te-am ajutat, am avut mereu grijă de tine, te-am iubit.
Te rog, te rog... Îmi pare rău
Crede-mă, te rog ! Îti voi fi recunoscător pentru totdeauna.
- Crede-mă, n-am făcut-o. - Nu-mi multumi, nu te pot ierta.
Am ajuns să nu te mai pot ierta.
Aveam nevoie de tine, de penisul tău, asa că am rămas cu tine.
Nu, trebuie să-ncetezi să-mi faci ce faci cu amicii tăi.
Îi atingi, le simti mirosul, îi priveste, le auzi vocile !
Esti în capcană, iar esti închis !
Vreau un pahar de vin, vreau vin rosu !
- Nu stiu dacă... - Trebuie să fie ceva pe-aici.
Erau muncitori pe-aici, trebuie să fie ceva. Numai apă e.
O fi pe-aici.
Îti place apartamentul ăsta ? Ce părere ai ?
- Da, păi... - Aici vreau să pun tablouri.
- Voi aduce altele. - Bine.
Pentru că aranjamentul ăsta nu cred că e bun.
Ar trebui să fie mai multă artă contemporană.
- Au scos tablourile alea urâte. - Tine.
Urâte tablouri, le-au luat !
- Nu. - Nu.
- Stai acolo ! - Bine.
Extraordinară.
- Minunată fotografia asta. - Da, e foarte frumoasă.
Ce este ?
- Dle Devereaux ? - Da, mi-l prezinti ?
Da, desigur.
Credeti că are un sot ? O fi având vreun sot ?
Salut, dle Devereaux !
- Ce mai faceti, Michelle ? - Bine, dvs ?
Îmi permiteti să v-o prezint pe nepoata mea ?
- Foarte încântat. - Marie.
Marie. Si cu ce vă ocupati, Marie ?
- Studiez dreptul ? - În ce an ?
- În al treilea. - Al treilea ? Serios ?
- Da. - E minunat.
- Spuneti-mi, vă place expozitia asta ? - Da, mult.
Mai ales că vorbeste despre Africa. E interesant.
- Asa este. Si ce vreti să deveniti ? - Avocat.
A, da ?
E magnifică, da.
Vă place că sunt toti artistii tineri din Sus sex ?
Da, dar în fond, mi se pare putin...
- Nu credeti că e putin cam... - Realizati si fotografii ?
Mi-ar plăcea, dar, deocamdată, studiul la universitate e foarte...
- Doar că... - Câti ani aveti ? Sunteti tânără.
- Mă simt putin intimidată. - Nu !
- Sunteti foarte frumoasă. - Multumesc.
- Ascultă, Marie... - Eu credeam că...
- Mai bine ne-am vedea mai târziu. - E bine.
Undeva unde să stăm mai linistiti.
- Bine. - E bine, da ?
- Vă dau numărul meu ? - Da.
- Multumesc. Pe mai târziu. - La revedere.
- Mergem ? - Da.
- Ce impresie ti-a lăsat ? - E interesant.
Bine, asta e... Da ?
Si ce-ai vrea să faci ? Unde ti-ar plăcea să lucrezi ?
La Curtea penală internatională.
Te vei găsi în fata adevăratilor asasini.
- Da, îi voi condamna. - Si ce-ti place ?
- Ideea de justitie ? - Da, justitia.
Asadar, în afară de sotia ta pe cine mai întâlnesti ?
- Putine persoane, lucrez tot timpul. - Serios ?
- Da ! - Nu cred.
În schimb, asa este.
Îmi atribuie mai multe legende decât valorez.
- Cum să nu ! - Dar eu n-am nimic împotrivă,
pentru că tinerii sunt mai excitanti, nu ?
- Da. - Te excită ?
- Da, si bărbatii inteligenti. - Ce te excită mai mult ?
- Tinerii sau bărbatii inteligenti ? - Bărbatii inteligenti, cei ca tine.
Vino-ncoace, frumusete !
- Simt nevoia să te mănânc ! - Nu, asteaptă !
Te vreau atât de mult ! Trebuie să dăm jos si asta.
Si pe ăstia.
Mă asemăn cu fetele cu care te culci de obicei ?
- Nu. - Nu ?
Ele n-au prospetimea ta, frumusetea ta, inteligentă.
Cândva îmi plăceau...
îmi plăceau prostituatele, curvele.
Nu reusesc să scap de reputatia asta, dar cu tine e total diferit, întelegi ?
Am stat în internatul măicutelor.
Asta mă excită încă o dată.
Hai, măicută, hai !
Ah, ce-mi place ! De la măicute ai învătat ?
- E fabulos ! - Ne tineau lectii despre asta.
- Toată ziua. - Era o grămadă de cărti.
- Erau de prin sec 17, scrise de măicute. - De măicute ?
Poti paria, erau înnebunite după sex.
Majoritatea fetelor din acel timp intrau la mănăstire.
- Le trimiteau familiile. - Serios ?
Sigur.
Poate pentru că or fi comis vreun adulter.
Atunci te vor trimite si pe tine într-o mănăstire.
Cât esti de frumoasă !
- Cum stăm ? - Martora poate fi discreditată
si cazul arhivat, în cel mai bun caz.
Si-n cel mai rău caz ?
Să fie condamnat si închis pentru viol pe 20 de ani.
- Iar voi ce puteti face ? - Ceea ce vom face...
e să prezentăm o apărare foarte agresivă. Mergem la proces si...
Trebuie să întelegeti. Cazul va fi discutat în două locuri diferite.
În aulă, dar si în tribunalul opiniei publice.
- Va trebui să-l sustineti. - Îl sustin.
N-ar putea fi pe mâine mai bune.
- Nu vă îngrijorati. - Glumiti, nu ?
Nu-i primul meu caz de acest gen.
Asta nu-i realitatea, e o comedie. Îti joci rolul stând numai alături de el.
Astfel, juriul acela nu va crede că e un monstru, asa cum îl descriu.
Dacă veti fi alături de el.
- Va fi si un dosar civil, nu ? - Da, sigur.
Ne pot cere milioane.
Ce-au spus avocatii ?
- Ce-au spus ? - Au vorbit de infractiunile tale.
Si pentru ce sunt vinovat,
dac-ar fi o infractiune dorinta de a te simti tânăr ?
Esti supărată pentru că n-am fost la înăltimea asteptărilor tale.
Nimic nu-ti mai ajunge.
Esti în stare să îngenunchezi realitatea pentru a o adapta ambitiilor tale.
E o caracteristică de familie !
E din familie. Toti stiu ce-a făcut familia ta, nu ?
Cu totii o stiu, tot Parisul stie ce-a făcut în timpul războiului.
Tu nu-ti poti pune fata acolo unde si-a pus tata fundul !
Tatăl tău ! Toate florile de pe mormânt nu au acoperit duhoarea.
Nenorocitule !
Nu am nevoie de banii tăi !
Prostovanule !
1945, un an bun. Un an extraordinar de bun !
N-am nevoie de banii tăi.
- Haide, veniti, pe aici. - Da.
- Multumesc, dle Devereaux. - Nu-i nevoie să-mi multumiti.
Promisiunea e datorie curată. Iar eu v-am promis interviul
câtă vreme nu devine prea personal.
- Acesta e biroul dvs. - Da, e biroul meu, dar mergem dincolo.
- Nu vreti aici ? - Nu, trece prea multă lume.
- Bine, cum doriti. - Vom fi mai comozi.
Foarte drăgut din partea dvs să-mi acordati interviul.
Luati loc pe canapea. Aici mă odihnesc.
- Dar îl mai folosesc pentru interviuri. - De acord.
- Ce doriti să stiti ? - Asadar.
- Apropo, cartea dvs e bine scrisă. - Vorbiti serios ?
- Aveti talent. - Chiar ati citit-o ?
- Da. - Ati fost amabil.
- Nici vorbă. - Foarte amabil, îmi face plăcere.
Vă multumesc din nou c-ati acceptat. Nu vreau să vă răpesc prea mult timp.
Alaltăieri mi-ai spus, adică mi-ati spus că ati pierdut caseta cu Jean Claud Merrier.
Asta mă interesează.
- N-am văzut-o. - N-ati văzut-o ?
- Nu m-am uitat pe casetă. - Scuzati, nu înteleg, mi-ati spus că...
- Nu m-am uitat pe ea. - Dar asa mi-ati spus.
- Dacă nu v-ati uitat pe ea, atunci... - Nu, nu ! Sunteti foarte frumoasă.
- Si stiti că stiu putin... - Ascultati, dacă nu v-ati uitat pe ea...
Asteptati ! Stiti c-o stiu bine pe mama dvs ?
O stiu bine. O cunosc bine, foarte bine, credeti-mă !
Mi-a povestit că de când erati mică sunteti foarte dotată.
Apoi ati făcut studiile cele mai bune.
De ce vorbiti de mama mea ? Nu vreau să vorbesc de ea.
Pentru că o stiu foarte bine. Scoateti-vă...
- Acum lăsati-mă ! - Scoate asta !
- Sunteti nebun ! - Nu.
Nu mă dezbrăca, maniac nenorocit ! Nu ! Opreste-te !
- Haide ! Nu te opune. - Nu, stai !
- Nu te misca ! - Nu vreau !
- Aici ! - Nu ! Nu !
- Lasă-mă ! - Vino-ncoace !
- Asteaptă ! - Termină !
Nu !
Lasă-mă !
Bună.
- Iartă-mă ! - Va trece.
Nu va fi usor, dar va trece.
- Dar Josh ce spune de asta ? - Josh, bine, ai săi nu prea sunt încântati.
Au mai fost vreodată încântati ?
Nu stiu să-ti spun.
Dar stiu că erau încântati că fiul lor e cu fiica directorului
unei mari institutii internationale.
Ar trebui să fie încântati că fiul lor vrea să se-nsoare cu tine.
Eu te-as lua de nevastă, chiar dacă taică-tu ar fi un scârbos.
Da, e foarte drăgut, dar stii că lucrurile nu merg asa.
Si Simone ?
E foarte înfuriată.
Nu prea are simtul umorului.
Să nu te gândesti că mie mi se pare amuzant.
De ce ? Nu e amuzant ?
Ar trebui să te accepte ca Josh ! Stia cu ce te confrunti.
Ce vei face ?
Te referi la momentul în care voi fi cu ochii acoperiti ?
Tată, termină !
As fi vrut să te pot ajuta.
N-am vrut eu.
Ba nu, mă corectez. Nu vreau eu !
Devereaux ! Arată-te !
Duceti-vă naibii cu totii !
Vreti să-mi spuneti care vă e problema ?
Nu cititi ziarele, nu vă uitati la tv ? Nu navigati pe internet ?
Să vedem.
Cariera mea s-a terminat, sotia vrea să mă lase.
Iubitele m-au lăsat.
Nimeni nu-mi răspunde la telefon.
În afară de asta, totul e perfect.
Cum vă simtiti în privinta asta ?
Simt că... Cred că a fost vina mea.
Asa este.
Asta e o descriere, dar care vă sunt sentimentele, emotiile ?
Nu stiu...
N-am emotii.
Ce simtiti în privinta...
vietii dvs ?
Viata mea este...
Nu simt nimic în privinta vietii mele.
Ce simtiti în privinta acestei situatii ? E un dezastru ? Ce credeti ?
Nu cred că e un dezastru, ci doar că...
s-a-ntâmplat.
Dar asta e o intelectualizare, o rationalizare.
Cum vă simtiti în sine ? Ce simtiti în inima dvs ?
Îmi pare rău să spun că nu simt nimic.
Nu mă simt vinovat, nu mă interesează de oameni.
Acum vă întreb de mine ? Credeti că vă pot ajuta ?
Nu, chiar nu cred.
Nimeni nu poate salva pe nimeni.
Vreti să stiti de ce, dle doctor ?
Vreti să stiti ?
Pentru că...
nimeni nu vrea să fie cu adevărat salvat.
Iată, asta-i ironia. Că doar de curând am înteles.
Ironia e că doar de curând am înteles. Nimeni nu vrea să fie cu adevărat salvat,
nimeni.
E vina mea, e evident. Toti o spun.
De când eram copil mi-au spălat creierul. Părintii mi-au făcut-o, profesorii,
sefii mei la muncă...
De la nastere până la moarte.
Sunt norocos, nu sunt crestin, dar îmi place să spun asta:
când voi muri mă voi duce să sărut fundul lui Dumnezeu
pentru eternitate.
Eu mi-am găsit Dumnezeul.
Tu.
Pe primul meu Dumnezeu...
nu l-am găsit în biserică, ci într-o sală de clasă.
E idealismul... Ce Dumnezeu minunat...
să crezi că totul va fi bine.
Am fost în templul universitătii, mai întâi ca student, apoi ca profesor.
Si m-am lăsat învăluit de-acea lumină pustie.
Da, nedreptatea. Am fi îndreptat toate relele.
Foamea în lume... Toti ar fi mâncat pe săturate.
Sărăcia...
o amintire îndepărtată a cărei existentă ar fi fost dificilă,
chiar si de imaginat.
Bogătia ar fi fost împărtită fiecăruia după nevoile sale.
A, da !
Doar când am intrat la Banca Mondială, în enormitatea patosului lumii
si infinitatea suferintei inerentă naturii umane,
s-au revelat oribilele lor manifestări...
încet, zi după zi...
ba nu, minut după minut...
atunci am înteles zădărnicia luptei noastre împotriva acestui insurmontabil tsunami,
care sunt problemele pe care trebuie să le înfruntăm.
Lucrurile nu se vor schimba.
Întotdeauna se va muri de foame.
Bolnavii...
si ei vor muri.
Sărăcia... păi, e o afacere excelentă.
Oamenii se agită multumiti de limitele lor.
Sunt socat de revelatia asta.
Nu ! Nu mă mai pot întoarce la acele vremuri binecuvântate.
Nu există mântuire pentru mine.
Ce-a spus doctorul ?
A spus că e numai vina mamei mele.
Chiar asa ?
Spunea că lua masa cu mă-sa si, în loc să-i ceară untul, i-a spus:
curvă scârboasă, mi-ai distrus viata !
Azi ti-am executat încă o dată ordinele.
Si-am fost umilit de un rahat de psiholog.
Si pentru ce ?
Mi-a cerut să mă schimb.
Trebuie să-ti spun si tie: mai du-te dracului !
Trebuie să mă duc la somn pentru că trebuie să mă trezesc la 7:00
ca să vorbesc cu un om, un sofist idiot, încă un sofist pedant,
cu mentalitatea îngustă si mioapă, al cărui unic scop
e să mă convingă să mă alătur restului maselor.
Nici nu mă gândesc !
E iritant că iar nu te-am refuzat.
Stii ce-ai făcut în timp, putin câte putin ?
Ai reusit să mă faci să mă urăsc. Întelegi ?
Ai reusit asta.
Procurorul districtual Vince a abandonat o femeie inocentă
si a negat femeii inocente dreptul la justitie pentru viol.
Astfel, a abandonat si alte femei ce vor fi violate în viitor
sau agresate sexual.
O, merde ! Termină !
- Mai e cafea ? - Întreab-o pe cameristă.
- Ai văzut ? - Ce trebuia să fi văzut ?
Adevărul triumfă !
- A, asta crezi ? - Sigur ! Mai ai nevoie de alte probe ?
Bastardul n-a reusit.
Asa este. Vom câstiga, draga mea.
Devereaux !
Vrei să stii adevărul ?
- Ăsta e adevărul. - Nu !
Si-l pun în gentuta mea.
Si spune-mi...
pe cine ai fi plătit cu adevărul tău ?
Eu sunt un intelectual visător...
un profesor naiv, trebuie să recunosc asta.
Nici nu-mi pot imagina ce-nseamnă să ai un miliard de dolari.
Uite-mă încercând să-mbrătisez dimensiunea universului care-i infinit.
E prea mult pentru mine.
Dar tu întelegi care-i adevărata semnificatie a banului,
aceea care înseamnă cu adevărat putere !
Puterea, desigur. Întrebarea mea e simplă.
Spune-mi pe cine ai plătit.
Adică îmi ceri să recunosc că am obstaculat justitia ?
Dar dacă nu poti tine un secret mi se pare chiar amuzant.
Mă văd alături de tine în tribunal ca imputat.
N-ai învătat nimic de la prima ta sotie ?
- De la cine ? - De la prima ta sotie !
De la fetitele tale !
Că amanta de azi poate deveni dusmanul de mâine ?
- Dusmanul ? - N-am plătit pe nimeni !
Îti dai seama ?
- Fiu de cătea ! - Se pare că nu-i place !
N-am să mă mai duc în închisoare, esti dezamăgită, înteleg !
- Da, sunt dezamăgită. - Exact !
Nu mă voi duce la închisoare, iar ăsta e adevărul ce te...
- Taci ! - Banii tăi n-au fost de folos.
Sunt dezamăgită pentru că te gândesti doar la tine.
S-ar putea să se fi terminat pentru tine.
Dar la mine nu te gândesti ?
La impactul ce-l va avea asupra viitorului meu ?
- Asupra proiectelor mele ! - Uitasem de planurile tale !
Planul de a ajunge la presedintie,
planul de a deveni presedintele republicii.
Uitasem de asta, ai dreptate.
Te enervează că n-am ajuns în închisoare !
- Ba nu ! - Ba da !
Ti-ar prinde bine să te duci pe-acolo o vreme.
Să-ti petreci putin timp gândindu-te la altcineva.
Să te gândesti la tine si la ceea ce-ai făcut.
Ti-ar face doar bine... Te-ar ajuta !
E ca serviciul militar ce nu mai există.
- Face uneori foarte bine unui bărbat. - Închisoarea ?
- Putină disciplină ! - Am destulă disciplină !
- Ba nu ai ? - Ce-ti pasă ?
- Îmi stii defectele. - Nu vreau să te mai ascult, gata !
- Bine, încheiem aici. - Ajunge !
- Da. - Sunt obosită.
- Esti ca un copil ! - Copil ?
Sunt un martir, o Doamne ! Eu, eu... merde !
Sunt nevasta ta de 20 ani !
- Erai fericită să-mi fie sotie. - Da, eram ! Asta-mi doream în viată !
- O voiai pentru tine ! - Da, pentru viata mea.
- Dar tu te-ai comportat ca un vierme ! - Pentru viata ta.
- Un vierme ! - Voiai să mă faci presedinte !
- Ce ? Ce ? - Ca să fii presedinte.
- În planurile tale ! - Nu voiam să fiu presedinte !
Voiam o viată, voiam să te sustin ! Nu voiam să fiu presedinte !
Voiam să fii tu presedintele !
Aveai totul ! Ai fi condus Franta în altă directie.
- N-as fi putut, n-as fi fost în stare ! - Am văzut talentul tău !
Mă umpleai cu talentul tău, aveai din abundentă.
Tu-mi dădeai curaj ! Aveam curaj, dar tu-mi dădeai mai mult !
- N-as fi fost în stare să fiu presedinte. - Da.
- O stii. O stiai bine. Nu voiam. - Mai bine, nu voiai să fii !
- Nu vreau să fiu presedinte. - Stiu !
Nu datorez nimănui nimic.
- Ce ? - N-am nimic cu nimeni !
A, da ? Vrei să fii liber ?
Devereaux e liber să zboare.
- Îti voi spune "fluturas". - Bine.
De azi înainte vei fi "fluturas".
Ce vrei să faci când vom fi la Paris ?
Pentru că acolo esti... Eu sunt monstrul...
Iar tu ai salvat monstrul.
Îmi imaginez că vei cere divortul.
Ideea mea e să ne întoarcem la Paris după atâta timp
si să ne jucăm rolurile mai departe.
E fantastic.
Asadar, eu sunt de consum.
Esti de consum pentru că te comporti într-un anumit fel.
Ti-as putea spune atât de multe lucruri ! Multe alte lucruri.
Dar tu m-ai epuizat.
M-ai epuizat. Cealaltă fată a iubirii nu e ura.
E indiferenta. Tu m-ai adus la asta.
- Tu m-ai adus în punctul ăsta. - Minunată frază, chiar e frumoasă !
Ceea ce vreau să-ti spun e...
că am făcut foarte mult pentru tine.
Si tu n-ai apreciat.
Doamna a spus că doriti o cafea.
Multumesc.
- Cum ziceati că vă cheamă ? - Martha.
Mereu uit. Martha, sunteti...
foarte frumoasă.
- Sunteti măritată ? - Nu.
Perfect. Nu vreti copii ?
- Cândva. - Dati-mi mâna.
Aveti un iubit ?
Mergeti la dans cu el ?
Sau poate că aveti prea mult de lucru aici.
- Nu. - Sunteti fericită cu munca asta ?
- Da. - Ce credeti de doamna ?
- Îmi place doamna. - E foarte bogată, stiti ?
Si ce credeti despre mine ?
- Si de dvs îmi place. - Multumesc.
Îmi face plăcere, multumesc.
Traducerea după dublaj: dani67(c) Rosa-Team.ro
Titrarea manuală: dani67
www.rosa-team.ro
Adaptarea Bubuloimare